Exempel på bayersk montering av släpspänne, först EK2 1939 samt Västvallmedaljen.
Även utmärkelser i originalstorlek monterades på detta sätt.
Enligt dr Heinrich Döhles bok "Die Auszeichnungen des Grossdeutschen Reichs – Orden, Ehrenzeichen, Abzeichen" förbjöds så småningom detta sätt att montera utmärkelser (och motsvarande släpspännen får man antaga). Monteringen kallas i boken ”bayersk” och förbudet gällde även ”österrikisk” montering, alltså de välbekanta trekantsbanden.
Detta står i 1943 års upplaga (samt även 1945 års upplaga förstås) och jag förmodar att avsikten i första hand var sparsamhet (det går ju åt dubbla bandlängder) men det kanske även fanns estetiska aspekter.
Präsidialkansliet följde noggrant utvecklingen och var kritiskt till alltför stora utsvävningar när det gällde att bära utmärkelser och släpspännen. ”Mehr sein als scheinen” var parollen.
Förbudet mot bayersk och österrikisk montering utfärdades dock av vapengrenarna.
[/size]
Ett annat exempel, Äreskorset 1914/18 med svärd samt "Välfärdsmedaljen". Detta exempel, samt mitt förra visar att detta något ålderdomliga sätt att montera släpspännen (och därmed utmärkelser) var i bruk så sent som år 1939.
Ytterligare ett exempel, den kanske vanligaste kombinationen av alla. Järnkorset 2kl 1914 samt Äreskorset 1914/18 med svärd.
Slutligen medaljen för fyra års tjänst i Wehrmacht. Örnen visar att bäraren tillhörde armén eller krigsmarinen.
Bayersk montering
Bayersk montering
I detta sammanhang kan det vara intressant att se hur "bayersk" montering av utmärkelser marknadsfördes på sin tid. Bilden är från sidan 59 i en försäljningskatalog utgiven av Vaterländische Fahnenfabrik i Köln år 1930. Tyvärr har jag inte tillgång till sidan 58 där illustrationerna skall finnas men vi kan ju konstatera följande:
Produkt nr 950 innebär "Das Band glatt nebeneinander gelegt". Detta tolkar jag som ett montage med släta band där utmärkelserna hängs på krokar på baksidan. Man angav alltså vid beställningstillfället vilka utmärkelser det rörde sig om och efter leverans hängde man sina förlänade utmärkelser på baksidan.
Produkt nr 952 är intressant i detta sammanhang. (Nr 951 är överhoppad). "Das Band kraus gelegt". Kraus betyder bland annat rynkad och det passar ju in i detta sammanhang. Fortsättningen är ännu mer intressant: "Hienbei (felstavat i katalogen, det heter hierbei) sind die betreffenden Orden einzusenden". Utmärkelserna skulle alltså skickas in vid ordertillfället. Anledningen till detta är förstås att denna leverantör monterade utmärkelserna på framsidan, så att säga insydda i bandet och inte på baksidan i krokar.
Produkt nr 950 innebär "Das Band glatt nebeneinander gelegt". Detta tolkar jag som ett montage med släta band där utmärkelserna hängs på krokar på baksidan. Man angav alltså vid beställningstillfället vilka utmärkelser det rörde sig om och efter leverans hängde man sina förlänade utmärkelser på baksidan.
Produkt nr 952 är intressant i detta sammanhang. (Nr 951 är överhoppad). "Das Band kraus gelegt". Kraus betyder bland annat rynkad och det passar ju in i detta sammanhang. Fortsättningen är ännu mer intressant: "Hienbei (felstavat i katalogen, det heter hierbei) sind die betreffenden Orden einzusenden". Utmärkelserna skulle alltså skickas in vid ordertillfället. Anledningen till detta är förstås att denna leverantör monterade utmärkelserna på framsidan, så att säga insydda i bandet och inte på baksidan i krokar.
- Bilagor
-
- Prislista 1930.jpg (185.54 KiB) Visad 17941 gånger
Bayersk montering
Det är väl ytterst sannolikt att den "sydtyska" metoden att montera släpspännen enligt ovan hade estetiska bevekelsegrunder.
Och då kan det vara intressant att se hur Tredje Rikets vapenbroder Rumänien monterade sina släpspännen. Förmodligen med samma syfte, det skulle se dekorativt ut.
Bilden föreställer ett fyrdelat släpspänne innehållande följande:
- Österrikemedaljen
- Sudetmedaljen
- En rumänsk utmärkelse för trogen tjänst
- Den rumänska medaljen "Korståget mot kommunismen" Av ordningsföljden framgår att släpspännet burits av en tysk. Dessutom inträdde Rumänien på Tysklands sida formellt först 1940, alltså två år efter inmarschen i Österrike respektive Sudetlandet.
Hur en tysk kunde få en rumänsk utmärkelse för trogen tjänst har jag däremot ingen bra förklaring till...
Nå. det jag ville komma till var att medan de två tyska är "normalt" monterade (bortsett från bredden som tycks vara 25 mm i stället för gängse 15 mm att döma av proportionerna) är de två rumänska monterade på ett egendomligt sätt. Det verkar röra sig om 30 mm band som "skrynklats". Förmodligen av estetiska skäl.
Men det intressanta är ju att man har blandat olika sätt att montera banden på ett och samma släpspänne!
Av bilden framgår det tydligt att de parvisa hålen för de individuella bandens "tungor" befinner sig på i förväg bestämda regelbundna avstånd, i detta fall troligtvis 25 mm.
Så medan de tyska banden passade perfekt kan man förstås spekulera i att de rumänska endast tillhandahölls i 30 mm bredd och måste "skrynklas" för att få plats.
Men medge att resultatet oavsett anledning blev bra!
Källa: "Internationales Militaria-Magazin" nr 138, april/maj 2009[/size]
Och då kan det vara intressant att se hur Tredje Rikets vapenbroder Rumänien monterade sina släpspännen. Förmodligen med samma syfte, det skulle se dekorativt ut.
Bilden föreställer ett fyrdelat släpspänne innehållande följande:
- Österrikemedaljen
- Sudetmedaljen
- En rumänsk utmärkelse för trogen tjänst
- Den rumänska medaljen "Korståget mot kommunismen" Av ordningsföljden framgår att släpspännet burits av en tysk. Dessutom inträdde Rumänien på Tysklands sida formellt först 1940, alltså två år efter inmarschen i Österrike respektive Sudetlandet.
Hur en tysk kunde få en rumänsk utmärkelse för trogen tjänst har jag däremot ingen bra förklaring till...
Nå. det jag ville komma till var att medan de två tyska är "normalt" monterade (bortsett från bredden som tycks vara 25 mm i stället för gängse 15 mm att döma av proportionerna) är de två rumänska monterade på ett egendomligt sätt. Det verkar röra sig om 30 mm band som "skrynklats". Förmodligen av estetiska skäl.
Men det intressanta är ju att man har blandat olika sätt att montera banden på ett och samma släpspänne!
Av bilden framgår det tydligt att de parvisa hålen för de individuella bandens "tungor" befinner sig på i förväg bestämda regelbundna avstånd, i detta fall troligtvis 25 mm.
Så medan de tyska banden passade perfekt kan man förstås spekulera i att de rumänska endast tillhandahölls i 30 mm bredd och måste "skrynklas" för att få plats.
Men medge att resultatet oavsett anledning blev bra!
Källa: "Internationales Militaria-Magazin" nr 138, april/maj 2009[/size]
Re: Bayersk montering
Kanske det kan vara av intresse att studera ytterligare ett släpspänne med rumänsk anknytning som är dekorativt och ovanligt monterat.
Som alla kan konstatera rör det sig om
Järnkorset 1939, andra klassen
Krigsförtjänstkorset 1939, andra klassen med svärd
samt den rumänska medaljen
Korståget mot kommunismen.
Det ser ut som om man har använt 25 mm breda band som sedan ”skrynklats” för att bli ungefär 15 mm breda vilket var tysk standard. Av estetiska skäl förmodar jag. Placeringen med den rumänska medaljen sist avslöjar att släpspännet burits av en tysk soldat.
Varför det ändå monterats på ett rumänskt sätt kan man förstås spekulera i. Kanske det helt enkelt har tillverkats i Rumänien. Eller kanske beställaren var en tysk officer i ett rumänskt förband som ville visa samhörighet med sina underlydande.
I varje fall kan man nog dra slutsatsen att detta sätt att montera släpspännen tillhörde den kategori som blev förbjuden senast 1943.
Den rumänska medaljen "Korståget mot kommunismen" utdelades till många tyska soldater. Bakgrunden var följande:
Rumänien anslöt sig till Tyskland i november 1940. Huvudorsaken var förstås det utsatta geografiska läget i förhållande till Sovjetunionen. Av Tysklands vapenbröder var Rumänien jämte Italien den som ställde upp med mest trupper, mer än 20 divisioner på östfronten. Varav flera gick förlorade vid Stalingrad.
En intressant detalj är att Rumänien lär vara det enda land som i förväg informerades om det förestående anfallet på Sovjetunionen.
Utmärkelsen ”Korståget mot kommunismen” instiftades 1 april 1942 och förekommer ofta på tyska släpspännen. Däremot sällan som ”paradmonterad” medalj i originalstorlek eftersom paradmonterade medaljer sällan bars under krigets andra hälft.
Under den tyska reträtten på östfronten blev Rumäniens ställning ohållbar och den 23 augusti 1944 bytte man sida. Från det datumet blev det förbjudet för tyska soldater att bära rumänska utmärkelser, eftersom Rumänien blivit fiendemakt. Förbudet gällde förstås även släpspännen men det finns exempel på att det inte efterlevdes.
Efter kapitulationen var medaljen ”Korståget mot kommunismen” fullt tillåten att bära (i de västra ockupationszonerna förstås) eftersom det inte fanns något hakkors på den. Därmed uppstod det intressanta förhållandet
Förbjuden före 1945 – tillåten efter 1945
Alltså det motsatta förhållandet gentemot de tyska utmärkelserna. Utmärkelsens namn kan ju förstås uppfattas som provokativt men på 50-talet, under det kalla kriget var detta helt rätt i tiden…
Trots detta förekommer den bara sällan på släpspännen för Bundeswehr.
[/size]
Som alla kan konstatera rör det sig om
Järnkorset 1939, andra klassen
Krigsförtjänstkorset 1939, andra klassen med svärd
samt den rumänska medaljen
Korståget mot kommunismen.
Det ser ut som om man har använt 25 mm breda band som sedan ”skrynklats” för att bli ungefär 15 mm breda vilket var tysk standard. Av estetiska skäl förmodar jag. Placeringen med den rumänska medaljen sist avslöjar att släpspännet burits av en tysk soldat.
Varför det ändå monterats på ett rumänskt sätt kan man förstås spekulera i. Kanske det helt enkelt har tillverkats i Rumänien. Eller kanske beställaren var en tysk officer i ett rumänskt förband som ville visa samhörighet med sina underlydande.
I varje fall kan man nog dra slutsatsen att detta sätt att montera släpspännen tillhörde den kategori som blev förbjuden senast 1943.
Den rumänska medaljen "Korståget mot kommunismen" utdelades till många tyska soldater. Bakgrunden var följande:
Rumänien anslöt sig till Tyskland i november 1940. Huvudorsaken var förstås det utsatta geografiska läget i förhållande till Sovjetunionen. Av Tysklands vapenbröder var Rumänien jämte Italien den som ställde upp med mest trupper, mer än 20 divisioner på östfronten. Varav flera gick förlorade vid Stalingrad.
En intressant detalj är att Rumänien lär vara det enda land som i förväg informerades om det förestående anfallet på Sovjetunionen.
Utmärkelsen ”Korståget mot kommunismen” instiftades 1 april 1942 och förekommer ofta på tyska släpspännen. Däremot sällan som ”paradmonterad” medalj i originalstorlek eftersom paradmonterade medaljer sällan bars under krigets andra hälft.
Under den tyska reträtten på östfronten blev Rumäniens ställning ohållbar och den 23 augusti 1944 bytte man sida. Från det datumet blev det förbjudet för tyska soldater att bära rumänska utmärkelser, eftersom Rumänien blivit fiendemakt. Förbudet gällde förstås även släpspännen men det finns exempel på att det inte efterlevdes.
Efter kapitulationen var medaljen ”Korståget mot kommunismen” fullt tillåten att bära (i de västra ockupationszonerna förstås) eftersom det inte fanns något hakkors på den. Därmed uppstod det intressanta förhållandet
Förbjuden före 1945 – tillåten efter 1945
Alltså det motsatta förhållandet gentemot de tyska utmärkelserna. Utmärkelsens namn kan ju förstås uppfattas som provokativt men på 50-talet, under det kalla kriget var detta helt rätt i tiden…
Trots detta förekommer den bara sällan på släpspännen för Bundeswehr.
[/size]
Re: Bayersk montering
Här är ytterligare ett exempel på en sydtysk montering. Det rör sig om ett delvis slaktat ordensspänne med följande utmärkelser:
- Luftskyddsutmärkelsen 1938, första klassen, samt tre österrikiska,
- Karl-Truppenkreuz 1916
- Jubileumskorset 1908 (saknas)
- Kriegserinnerungsmedaille 1932 (saknas). Denna förekommer även med andra band.
[/size]
Som synes är banden monterade enligt sydtyskt tillvägagångssätt men det intressanta med detta spänne är förstås luftskyddsutmärkelsen. Den skall ju regelmässigt vara guldfärgad men här rör det sig om ett exemplar av zink utan några som helst spår av någon tidigare guldfärg.
Och eftersom denna typ av bandmontering var förbjuden senast 1943 och zink började användas runt 1942 kan detta ordensspänne ha varit användbart under en mycket begränsad tid.
Om den okände innehavaren kan man ju bara konstatera att det måste ha rört sig om en österrikisk veteran från första världskriget som måste ha gjort extraordinära insatser inom luftförsvaret i Riket.
Luftskyddsutmärkelsen instiftades samtidigt som många andra utmärkelser den 30 januari 1938, femårsdagen av maktövertagandet, i två klasser varav den lägre, luftskyddsmedaljen är ganska vanlig. Den högre klassen som har formen av ett kors vilket kan beskådas på bilden, var tänkt att utdelas mer sparsamt.
Kända innehavare av första klassen var Hermann Göring, Erhard Milch och dr Wilhelm Frick.
Från början var det bestämt att luftskyddsutmärkelsen skulle utdelas tertialvis men det blev ju ohållbart när bombningarna över Tyskland intensifierades. I stället utdelades utmärkelsen helt enkelt vid lämpliga tillfällen.
Den 22 september 1944 inställdes utdelningarna av luftskyddsutmärkelsen tills vidare. Och med en skrivelse den 19 december 1944 från inrikesdepartementet kom ett förtydligande: "Führern har fastställt att tidigare inskränkningar i utdelandet av utmärkelser gäller till krigsslutet" varefter flera utmärkelser räknas upp, bl.a. luftskyddsutmärkelsen.
Intressant är att Führern i detta formella sammanhang valde benämningen "Kriegsende" alltså "krigsslutet". I propagandistiska sammanhang hette det ju som bekant "Endsieg", alltså "slutsegern".
Källa: Kurt-G. Klietmann: "Staatlich -Zivile Auszeichnungen - Weimarer Republik und Drittes Reich" 1990
- Luftskyddsutmärkelsen 1938, första klassen, samt tre österrikiska,
- Karl-Truppenkreuz 1916
- Jubileumskorset 1908 (saknas)
- Kriegserinnerungsmedaille 1932 (saknas). Denna förekommer även med andra band.
[/size]
Som synes är banden monterade enligt sydtyskt tillvägagångssätt men det intressanta med detta spänne är förstås luftskyddsutmärkelsen. Den skall ju regelmässigt vara guldfärgad men här rör det sig om ett exemplar av zink utan några som helst spår av någon tidigare guldfärg.
Och eftersom denna typ av bandmontering var förbjuden senast 1943 och zink började användas runt 1942 kan detta ordensspänne ha varit användbart under en mycket begränsad tid.
Om den okände innehavaren kan man ju bara konstatera att det måste ha rört sig om en österrikisk veteran från första världskriget som måste ha gjort extraordinära insatser inom luftförsvaret i Riket.
Luftskyddsutmärkelsen instiftades samtidigt som många andra utmärkelser den 30 januari 1938, femårsdagen av maktövertagandet, i två klasser varav den lägre, luftskyddsmedaljen är ganska vanlig. Den högre klassen som har formen av ett kors vilket kan beskådas på bilden, var tänkt att utdelas mer sparsamt.
Kända innehavare av första klassen var Hermann Göring, Erhard Milch och dr Wilhelm Frick.
Från början var det bestämt att luftskyddsutmärkelsen skulle utdelas tertialvis men det blev ju ohållbart när bombningarna över Tyskland intensifierades. I stället utdelades utmärkelsen helt enkelt vid lämpliga tillfällen.
Den 22 september 1944 inställdes utdelningarna av luftskyddsutmärkelsen tills vidare. Och med en skrivelse den 19 december 1944 från inrikesdepartementet kom ett förtydligande: "Führern har fastställt att tidigare inskränkningar i utdelandet av utmärkelser gäller till krigsslutet" varefter flera utmärkelser räknas upp, bl.a. luftskyddsutmärkelsen.
Intressant är att Führern i detta formella sammanhang valde benämningen "Kriegsende" alltså "krigsslutet". I propagandistiska sammanhang hette det ju som bekant "Endsieg", alltså "slutsegern".
Källa: Kurt-G. Klietmann: "Staatlich -Zivile Auszeichnungen - Weimarer Republik und Drittes Reich" 1990